- el teatre lliure
- programació
EL TEMPS QUE ESTIGUEM JUNTS
![](http://webantiga.teatrelliure.com/sites/default/files/el-temps_esp2.jpg)
De la temporada passada, recuperem el muntatge estrella de La Kompanyia Lliure. Un calidoscopi de vides en un plec espaciotemporal. Aquest any, el temps que estiguem junts tornarà a ser vostre.
Premis de la Crítica 2018 a l'Actriu de repartiment per a Júlia Truyol i a l'Actor de repartiment per a Quim Àvila.
Premi de la Crítica Jove - Jurat Nova Veu 2018 a l'Espectacle.
fitxa artística
intèrprets Quim Àvila, Clàudia Benito, Raquel Ferri, Eduardo Lloveras, Lluís Marquès, Maria Rodríguez, Joan Solé i Júlia Truyol
traducció al català Marc Artigau / escenografia i vestuari Elisa Sanz / il·luminació Paloma Parra / so Joan Solé
ajudanta de direcció Helena Escuté / ajudanta d'escenografia Eli Siles
construcció d'escenografia Tallers d'escenografia Jorba-Miró
i els equips del Teatre Lliure
producció Teatre Lliure
agraïments Lucas Condró
dades útils
espectacle en català
durada 1h. 45' sense pausa
26/05 col·loqui amb la companyia després de la funció ATENCIÓ CANCEL·LAT!
seguiu #ElTempsQueEstiguemJunts al twitter
programa de mà
Titol
una mica de música
ElTempsQueEstiguemJunts
-
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
-
© Ros Ribas
El temps que estiguem junts
D'on ve?
Autor
Andreu Gomila
Cos de la crítica
És una comèdia? És un drama? És l’enèsima versió de La omisión de la familia Coleman? Tant se val. Messiez és un poeta, brillantment traduït per Marc Artigau, que ens regala fragments memorables, monòlegs que reciten els seus personatges i que ens transporten al seu temps mental, solcat pel Não tenho medo da morte de Gilberto Gil, el For Me formidable de Charles Aznavour i Tristany i Isolda. L’argentí és, a més, un director d’escena que mou les seves peces com el millor coreògraf, que ha tret el millor suc als joves actors de La Kompanyia, que han gaudit d’una gran oportunitat de demostrar el seu talent.
D'on ve?
Autor
Jordi Bordes
Cos de la crítica
Pablo Messiez debuta a Barcelona amb un treball que remet als abismes però des d'un realisme màgic que trenca amb la seva aridesa. S’hi manté l'estranyesa, però trama un muntatge doblat, que manté en contínua alerta els actors i el públic. Preciosa simfonia amb tocs vius i segones veus de presència constant que desplega el treball cap a racons insondables. (···) Si ja és suggerent veure com creixen aquests actors, encara ho és més amb aquest impuls dramatúrgic i que ho facin en conjunt. Perquè la coralitat és un dels mèrits d'aquest grup que va intercanviant els clàssics rols amb facilitat.
D'on ve?
Autor
Andreu Sotorra
Cos de la crítica
La interpretació dels vuit és plena d'espontaneïtat i d'energia. I també d'expressivitat que guanya en intensitat en una sala petita com la del quadrilàter de l'Espai Lliure. La traducció catalana de Marc Artigau —l'original és de Pablo Messiez— és tan neta com fluïda, sense caure en concessions d'argot inútils (···). El temps que estiguem junts és una obra de conclusió oberta i de rerefons poètic que es presta, durant una hora i tres quarts, potser sí, a diverses interpretacions, però que tampoc no amaga —amb sorpresa final— el seu motiu clau, impactant i essencial.
D'on ve?
Autor
Santi Fondevila
Cos de la crítica
El conjunt ofereix fragments de volada poètica i notable profunditat instal·lats en una mena d’existencialisme juvenil entre els quals recordo les paraules de Sarah kane sobre què és l’amor, però també alguns llocs comuns. (···) Un treball que destaca per la singularitat, l’entrega i la precisió dels intèrprets (no em puc estar de destacar Júlia Truyol) i per la imaginativa direcció.
D'on ve?
Autor
Martí Figueras
Cos de la crítica
L'experiència de veure una obra de Messiez és intensa i densa. Però tot parteix d'un text que inquieta i remou en la seva lectura. Cada paraula lligada amb una altra té un sentit, cada frase encadenada amb una altra dibuixa una idea, cada paràgraf explica un concepte, i el resultat final acaba tenint l'estructura d'un poema, que, al mateix temps que ens dibuixa uns personatges més o menys definits, ens reflexiona sobre temes existencials, sense ser excessivament transcendent. (···) Els vuit intèrprets que pugen a l'escenari estan fantàstics, intensos, però treballant des de la naturalitat més absoluta, malgrat l'estranyesa de l'obra i d'algunes de les accions. (···) Tot són paranys per tal d'aprofundir en les neures de cadascun i com tracten de compartir-les amb qui està al seu costat. Perquè el temps que estan junts és un temps que ha de bascular entre l'acció i la quietud, la paraula i el silenci. I fer front de cara a la pèrdua sense esperança de recuperar res. I al final, el fill marxa i el crit de la mare (fins llavors una continguda i marcial Júlia Truyol) ressona. I doncs què ens queda? Silenci. Però a l'altra banda la paraula i la mirada vencen la distància i la pèrdua. I doncs què els queda a tots? Tan sols seguir endavant i seguir construint.
D'on ve?
Autor
Marcos Ordóñez
Cos de la crítica
Valent, alta, fonda poesia a 'El temps que estiguem junts', la nova obra de Pablo Messiez. [···] Solé, que ha après a consolar-se dient: “No n’hi ha per tant. Ni la bellesa, ni el dolor, ni aquesta joia, ni aquella història, ni aquella actriu, ni aquest vi, ni aquella platja, ni aquell dia, ni aquesta pena”, i la seva veu greu em recorda la de Serge Reggiani a Remboursez. [···] Torno a veure la Raquel Ferri, un pont entre els dos mons, amb tot el dolor al rostre, amb la dolcesa commovedora de la jove Françoise Lebrun, i la trobada entre Raquel i Clàudia és el millor homenatge possible a Sarah Kane, perquè parlen i senten en la mateixa sintonia de la dramaturga. Em feia mal l’ansietat de la Clàudia, la seva necessitat d’amor absolut, contagiada per la casa i la pesantor dels seus antics habitants, però és meravellós quan Eduardo Lloveras esclata en plors quan se l’escolta recitant un fragment de Crave. [···] També batega el monòleg de l’Andrea Ros evocant la filla perduda, clamant pel retorn del desig. Més ràfegues, paraules que retornen com onades furioses. El monòleg de Joan Amargós (“Jo vaig conèixer el millor amor del món, necessito que allò que vingui ara sigui alegre, encara que sigui una mort”, i el passatge de comiat de l’Eduardo, gairebé lorquià, que enllaça amb el de l’Andrea (“I les teves mans ja no són al teu rostre ni al meu”). I el del Quim, un Treplev eternament adolescent: “Mentre jo sigui en el verd, sereu a la foscor”. No se m’acut una altra forma de parlar d’aquesta funció i d’aquestes interpretacions: intento atrapar crestes com si estigués fent un tràiler perquè la vagin a veure. En la representació que vaig veure l’altra nit hi havia moltes coses per sentir i per aplaudir.
D'on ve?
Autor
Imma Fernández
Cos de la crítica
Què és millor per entendre’ns, parlar o callar?, es planteja el dramaturg, que en el seu joc d’extrems ens porta de la poètica més desoladora i íntima a unes accions extravagants, catàrtiques i divertides, passant per alguna història de fantasmes que acaben dialogant i entenent-se. [···] L’originalitat de la proposta, la lucidesa del text i l’espontaneïtat i bon ofici del repartiment sobresurten per damunt de tot.
D'on ve?
Autor
Jordi Bordes
Cos de la crítica
Pablo Messiez [···] trama un muntatge doblat, que manté en contínua alerta els actors i el públic. Preciosa simfonia amb tocs vius i segones veus de presència constant, que desplega el treball cap a racons insondables. [···] La proposta sap creuar dues històries en un mateix espai, crear una trobada en una mena de temps desplaçat. I sense cap codi d'il·luminació que el faci evident. [···] Messiez sap navegar molt bé per aquests viaranys d’ambigüitat, sap compondre un peça en què ajunta trama i ordit sobreposant històries creuades. I deixant una sensació fresca, tot i la profunditat d'algunes de les seves rèpliques.
Montjuïc
Espai Lliure
dramatúrgia i direcció PABLO MESSIEZ
cia. LA KOMPANYIA LLIURE
del 16/05 al 2/06
Temporada 2018 - 2019
Calendari
Dijous, Maig 16, 2019
20:30
Divendres, Maig 17, 2019
20:30
Dissabte, Maig 18, 2019
19:00
Diumenge, Maig 19, 2019
18:00
Dimarts, Maig 21, 2019
20:30
Dimecres, Maig 22, 2019
20:30
Dijous, Maig 23, 2019
20:30
Divendres, Maig 24, 2019
20:30
Dissabte, Maig 25, 2019
19:00
Diumenge, Maig 26, 2019
18:00
Dimarts, Maig 28, 2019
20:30
Dimecres, Maig 29, 2019
20:30
Dijous, Maig 30, 2019
20:30
Divendres, Maig 31, 2019
20:30
Dissabte, Juny 1, 2019
19:00
Diumenge, Juny 2, 2019
18:00
clip de l'espectacle
clip de l'espectacle
Comentaris
EL TEMPS QUE ESTIGUEM JUNTS | Teatre Lliure | Barcelona
Go2 in Research and Development: Accelerating Progress
Go2 in Education: Enhancing STEM Learning
Digital Education in Alabama: A Handy Choice for Learners Lookin
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Virtual Schooling in Alaska: A Superior Alternative to Distance
Digital Education at Alaska: An Remarkable Alternative to Offsit
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Bitcoin: The Original Decentralized Currency Transforming Wealth
Internet Education in the Grand Canyon State: An Game-Changer fo
Contemporary Learning Center located in Arkansas: Guiding TheApp
EL TEMPS QUE ESTIGUEM JUNTS | Teatre Lliure | Barcelona
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Afegeix un nou comentari | Barcelona
original
Сериал Звездные врата
Адвокат Запорожье
XRumer 23 StrongAI
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Search Engine Optimization
Услуги военного адвоката
We are cheerful dolphins, we live in Bali and have no problems)
Для чего нужно seo
Internet-based Kindergarten School: Handling Web-based Education
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Afegeix un nou comentari | Barcelona
kraken13.at tor browser
Online Elementary School: A Revolutionary Frontier in the realm
kraken12.at
EL TEMPS QUE ESTIGUEM JUNTS | Teatre Lliure | Barcelona
TimsothySaini
Afegeix un nou comentari | Barcelona
EL TEMPS QUE ESTIGUEM JUNTS | Teatre Lliure | Barcelona
Internet-Based Junior High: Addressing the Hurdles & Advantages
Internet-based High School: Delving into the Positive Aspects an
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Joint Qualification Pathway: Boost Your Job Prospects with the h
Promoting Fellowships:Fortuity Comes for Pupil Triumph
Живые машинные новинки (а) также обзоры
TapSwap
Afegeix un nou comentari | Barcelona
Тест-драйвы свежих автомобилей: лучшие обзоры и еще отзвуки
Afegeix un nou comentari | Barcelona
News, tech, hobby
Актуальные автомобильные новости (а) также обзоры
Тест-драйвы новых автомобилей: лучшие обзоры а также рецензии
Outstanding English as a Second Language Curriculums: Bolstering
Outstanding English as a Second Language Courses: Increasing Eng
Lead English as a Second Language Curriculums: Sharpening Englis
Foremost English as a Second Language Studies: Enhancing Your En
Afegeix un nou comentari