- el teatre lliure
- programació
Si t'interessa aquest espectacle també et pot interessar...
Dido reloaded / Go, Aeneas, Go! (òpera líquida de cambra)
![](http://webantiga.teatrelliure.com/sites/default/files/styles/foto_fitxa_espectacle/public/espectacles/imatges/dido_2.jpg?itok=6-2-UAIh)
intèrprets
Anna Alàs i Jové mezzo, Belinda i Europa / María Hinojosa soprano, Dido / Joan Ribalta tenor, Aeneas / clarinet Víctor de la Rosa / violoncel Cèlia Torres
composició Xavier Bonfill, Raquel García-Tomás, Joan Magrané i Octavi Rumbau / dramatúrgia Cristina Cordero / direcció escènica Jordi Pérez Solé (La Mama Produccions) / direcció musical Francesc Prat
escenografia Jorge Salcedo, Jordi Pérez Solé i Ulrike Reinhard / vestuari Isabel Velasco i Christina Kämper / caracterització Isabel Velasco i Anne-Claire Meyer / il·luminació Sylvia Kuchinow / vídeo Raquel García-Tomàs / moviment Anna Romaní i Èlia López / assessor dramatúrgic Marc Rosich
ajudant d'escenografia Joana Martí / comunicació Neus Purtí / producció executiva Cristina Cordero / director de producció Dietrich Grosse
coproducció Òpera de Butxaca i Nova Creació, Teatre Lliure, Neuköllner Oper i Berliner Opernpreis – GASAG
amb el suport del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona
agraïments Consolat General d’Alemanya a Barcelona, Louise Higham, Helena Moliné i Paquita Crespo
espectacle multilingüe sobretitulat en català
durada 1h. primera part / 15' pausa / 30' segona part / 10' epíleg
seguiu #DidoAeneas al twitter
Go, Aeneas, Go! va rebre el Primer Premi del Berliner Opernpreis 14 organitzat per la Neuköllner Oper i GASAG.
Horaris
de dimecres a divendres | 21h. |
dissabte | 21:30h. |
diumenge | 18:30h. |
Preus
tarifa b | |
dimecres (dia de l'espectador) | 18,50€ |
resta de dies | 23€ |
compra avançada (abans de la data d'estrena) |
21€ |
amb descompte* (excepte el dia de l'espectador) |
19,50€ |
tarifa última fila (en determinades funcions) |
12€ |
*Venda d’entrades amb descompte del 15% amb el Carnet Jove, + 25 estudiants, menors de 14 anys, jubilat, aturats, persones amb disminució, famílies nombroses i monoparentals, abonats al TNC i Mercat de les Flors, TR3SC, Biblioteques i Teatres comarcals. Per als subscriptors de La Vanguardia, el descompte només es farà efectiu a taquilla.
Descompte especial del 15% als Socis de la SGAE i als Amics del Liceu.
La premsa ha dit
“La mezzo Anna Alàs, una veu que respon positivament als riscos, enfosquida quan convé i més lluminosa en els moments més tendres amb Dido i, interpretativament, va demostrar unes dots notables. Hinojosa, més estàtica, va respondre amb una solvència vocal extraordinària, amb el seu domini extrem dels reguladors i un timbre gruixut, que transmetia seguretat. (···)En la música de recerca és difícil parlar de bellesa, però en el cas de García-Tomàs podriem utilitzar aquesta categoria, en un moment en què Dido es lamenta per la seva situació. (···) la música d’Octavi Rumbau (···) És la part més arriscada vocalment i, a nivell escènic, més intrigant, (···) La música de Xavier Bonfill coincideix amb el joc de la bruixeria i representa aquest cantó fosc, amb un predomini de la part electrònica que arriba a un clímax emocionant. Amb Joan Magrané, l’obra acaba amb un pianissimo sublim, en la foscor, amb una Dido turmentada. (···)L’obra està dotada de cosmopolitisme i aquí el vídeo de Raquel García-Tomás és de gran ajuda per a l’espectador. Es fa explícit el viatge i les tensions internes de l’heroi. El tractament vocal és més arriscat i l’electrònica pren més protagonisme. Es converteix en l’embolcall perfecte per als periples d’Enees, que ressegueix tota la sala com a metàfora del viatge arreu d’Europa i acaba envoltat d’espelmes, derrotat. El tenor Joan Ribalta, encarnant Dido, va lluir interpretativament però es va mantenir en la correcció a nivell vocal. (···) Els compositors aconsegueixen dotar de coherència el conjunt en una obra més madura, fruit de l’experiència anterior. A més, la part vocal femenina ha estat escrita pensant en la cantant que vam poder sentir al Lliure, la mezzo Anna Alàs, que interpreta Europa amb unes qualitats interpretatives remarcables i una veu capaç d’assumir riscos. L’Epíleg és obra de Joan Magrané, Musicalment, és una part molt lírica en què desapareix l’electrònica i podem sentir el lament despullat amb la veu d’Hinojosa i els dos instruments a l’escenari, que durant tota la vetllada van mantenir-se en un alt nivell. Aquest espectacle multilingüe, que es va presentat subtitulat al català, és la primera vegada que es mostra com a díptic i representa la temptativa de fer òpera al segle XXI i demostrar que és possible. Els mitjans, però, han de ser uns altres i Go, Aeneas Go, ens fa entreveure que, a més de la veu, els instruments amplificats i l’electrònica, la introducció del vídeo és fonamental en aquesta experiència total.”
Aina Vega (Núvol)
“Música fascinant de 4 compositors que exploten bé els recursos tant de les veus com de sons gravats. Feina excel-lent d'Hinojosa, Alàs i Ribalta que compensa febleses dramàtiques. Recomanable en conjunt.”
Xavier Cester
-
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
-
Dido reloaded
© Luis Camacho (Òpera Actual)
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
-
Dido reloaded
© Luis Camacho (Òpera Actual)
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
-
Go, Aeneas, go!
© Matthias Heyde
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
-
Go, Aeneas, go!
© Helena Moliné
Espectacles Relacionats
Love for Shakespeare
Frank V (opereta d'una banca privada)
Sis creadors han estat convocats per l'OBNC per elaborar una ‘òpera líquida de cambra’ a partir del mite clàssic de Dido i Enees. Són els compositors Xavier Bonfill, Raquel García-Tomás, Joan Magrané i Octavi Rumbau, la dramaturga Cristina Cordero i el director escènic Jordi Pérez Solé. El resultat: òpera contemporània per a una Europa en crisi.
Dido reloaded mostra els dilemes de la protagonista femenina, líder d’un país europeu que viu en pròpia pell l’etern conflicte entre el desig i el deure de tot governant. La trobada de Dido i Enees suposa l'encreuament de camins entre dues cultures, i el seu conflicte d'amor sorgeix dels quefers polítics que van mes enllà dels seus propis anhels personals. Dido té por de lliurar el seu amor a Enees i que això afecti els seus deures com a dirigent.
Go, Aeneas, Go! segueix el periple de l’heroi masculí, un funcionari que lluita utòpicament per la idea d’Europa en un ambient poc favorable. L’Enees modern és un funcionari que, en pro d’una Europa unida, emprèn un viatge pels països de la Unió tot lluitant contra l’escepticisme amb què reben les seves idees fins i tot els països que en són aparentment més adeptes.
Els déus mitològics ens queden ben lluny, però... no són els diners, els mercats, les expectatives de creixement o la prima de risc, el que ens fa tan vulnerables com els humans d'aquests relats?
Comentaris