Add new comment
![](http://webantiga.teatrelliure.com/sites/default/files/styles/foto_fitxa_espectacle/public/espectacles/imatges/al_llarg_0.jpg?itok=PwGD6rZp)
veu Vicky Peña / piano Jordi Camell
textos Damià Barbany / traducció de les lletres Vicky Peña, Feliu Formosa i Nancho Novo / il·luminació Carlos Lucena / so Orestes Gas
tècnic de llums Miky Colomer / tècnic de so Orestes Gas
producció executiva La Perla Lila S.L. / producció delegada i distribució Elsinor
espectacle en català amb cançons en diversos idiomes
durada 1h. 20' sense pausa
a les 21h.
tarifa Fora d'hores | 15€ |
"Un veritable i emocionant recorregut no només a través de l'art de Weill sinó a través del segle XX, des de l'agitació i l'humor cultural de la República de Weimar als horrors del nazisme i de la guerra, dels amors del gran compositor amic de Brecht a l'alegria per la llibertat creativa conquerida als States. (···) Una gran riquesa artística."
Paolo Randazzo (Centonove)
"Admirable i didàctic: així és l'espectacle. Una lliçó magistral de com interpretar la música creada per a un escenari. Remarcant el pes dramàtic o la ironia a cada síl·laba. Convertint cada cançó en una intensa narració. Demostrant que l'humor, el sarcasme, l'acidesa o la tragèdia, no depenen de l'exhibicionisme vocal, sinó de la comprensió i la identificació amb el que es va explicant."
Ramon Oliver (La Netro)
"Pulcra, nítida i emocionant simfonia d'un ésser sol dalt de l'escenari que recull l'ànim de la sala i el passeja per aquella vella Europa entre el Carrussel de les seves principals llengües. Que plens de sentit sorgeixen de la boca de Vicky Peña l'alemany, el francès, l'anglès, el català o el castellà! Que bé que sonen! I les notes de Weill al piano de Jordi Camell, al costat, com la llum, discrets, com si només acompanyessin, en una sàvia execució sense ostentacions sonores."
Bonifacio Valdivia (La opinión de Granada)
"Et menges aquest bombó i et quedes com nou. Un bombó, no un festí. Un bombó, una delícia, un plaer per al -bon- gust, un regal per al paladar teatral més exigent que, ai, dura 7un sospir deliciós i s'evapora. (···) Vicky Peña no només canta com una actriu d'un poderós carisma i un enorme talent, sinó que ho fa en molts idiomes. (···) Quina alegria desbordant i quina tristesa infinita és capaç de fer aflorar sobre un escenari desert!"
Antonio Arco (La Verdad)
"Una nit deliciosa, un regal. (···) El gaudi del públic estava garantit per la generosa actitud de la intèrpret i pel desplegament dels seus recursos com a actriu. (···) Impecable, fins i tot corprenedor en alguns temes."
Diari de Girona
"Meravella de les meravelles... una imparable capacitat de seducció. (···) Vicky Peña és un prodigi de sensibilitat, una actriu que canta. Una actriu monumental que interpreta els batecs de cada cançó."
La Vanguardia
"El caliu melòdic de la seva veu té sempre alguna cosa de revelació. Vicky Peña s'implica en la melodia i en els textos, i els transmet amb delicada ironia i amb sentit poètic. Em fascina Vicky Peña."
El Mundo
Va ser a l'Espai Lliure fa uns quants anys, però com que la saviesa escènica de Vicky Peña no ha parat de créixer, torna amb l'etern Kurt Weill a la sala de Gràcia. Un espectacle musical que recorre algunes de les cançons més punyents i memorables del qui va ser l'ànima musical de Bertolt Brecht.
"Kurt Weill va néixer a Dessau (Alemanya) el 1900 i va morir a Nova York el 1950. La seva contribució a la música del segle XX és molt abundant i variada però és sobretot coneguda mitjançant les seves composicions per al teatre i, molt especialment, per les seves col·laboracions amb el gran dramaturg Bertolt Brecht: L’òpera de tres rals, Ascensió i caiguda de la ciutat de Mahagonny, Happy End, Els set pecats capitals… Però també de la seva època francesa i americana ens han quedat melodies extraordinàries. Malgrat estar concebudes per als rutilants escenaris de Broadway, podem distingir en les seves últimes cançons la nota dolorosa de l’exili, la seva inextingible curiositat. 'Al llarg del Kurt', és un petit esbós personal i artístic d’aquest compositor, compromès amb l’art del seu temps i, a la vegada, un apunt sobre la convulsa època que li va tocar viure: la primera meitat del segle XX.
Vicky Peña